Pochodzenie rodu Branickich herbu Gryf : Pogląd historyka ustroju i prawa - Kruszewski, Tomasz (Wydawnictwo Uniwersytetu Wrocławskiego, 2023)
Avtor povertaêtʹsâ do temi pohodžennâ aristokratičnogo rodu Branìcʹkih gerbu Grif, roblâči ce čerez kritiku vlasnih poglâdìv. U pìdsumku vìn dovoditʹ jmovìrnìstʹ togo, ŝo rìd Branìcʹkih može mati pohodžennâ vìd pomorsʹkih knâzìv čerez rìd Grifìtìv. Superečki ŝodo metodologìï doslìdžennâ licarsʹkih rodìv u Polʹŝì, ma-butʹ, trivatimutʹ ì nadalì. U cʹomu kontekstì slìd zgadati Âna Adamusa, do poglâdìv âkogo Kšištof Mosìng̀evič stavivsâ ìz deâkim skepsisom. Zokrema, ostannìj bačiv u Adamusa nebezpečnu shilʹnìstʹ robiti ìnšì visnovki z togo, ŝo vìn obgovorûvav. Adamus ne mìg znajti perekonlivìših argumentìv proti sìmejnoï tradicìï, ale vìn dìjšov visnovku, ŝo «tradicìâ nastìlʹki ž nenadìjna, âk ì budʹ-âka tradicìâ, âka bere počatok ìz tak vìddalenih časovih perìodìv». Âk bačimo, cej učenij nadavav perevagu liše perevìrenim faktam, âkì vipliva-ûtʹ ìz zbereženih džerel. Same v rodinì Branìcʹkih gerbu Grif vidno, naskìlʹki pomilâvsâ citovanij avtor. Tereza Zêlìnsʹka znajšla v Centralʹnomu arhìvì ìstoričnih dokumentìv važlivij dokument pro nomìnacìû Âna Klemensa Branìcʹkogo na velikogo ko-ronnogo horunžogo u 1724 rocì, âkij vkazuvav na pohodžennâ Branìcʹkih vìd pomorsʹkih knâzìv. Poglâd T. Zelìnsʹkoï, vidatnoï včenoï, na cû citatu ne možna vvažati bezzaperečnim, ì ce pov`âzano z prostim zauvažennâm, ŝo cʹogo razu ce ne akt privatnoï magnatsʹkoï kancelârìï, a akt zastosuvannâ prava. Oskìlʹ-ki kancelârìâ Avgusta II Silʹnogo nìkomu ne zavìrâla podìbnih argumentìv, to možna zrobiti vìdpovìdnì visnovki. Âk pravilo, zaperečuêtʹsâ pravdivìstʹ vi-koristanoï tradicìï. U cʹomu vipadku neobhìdno bulo b dovesti, ŝo pohodžen-nâ rodini Branìcʹkih, zgadanih u nomìnacìï, bulo ìnšim. Včenij kritik cʹogo ne dovede, bo, âk pisav Gerard Labuda: «De nemaê dokazìv, tam nemaê tez». Ce blizʹko do ûridičnogo sposobu mìrkuvannâ. Zvičajno, ìsnuê tverde perekonannâ, ŝo korolìvsʹkij dokument svìdčitʹ pro nepravdu, ale vona bezpìdstavna. Teper dokument 1724 roku možna vvažati vìncem dokazìv dlâ tih, hto vìritʹ u protiležne;a tih, hto sumnìvaêtʹsâ, vìdpraviti v Afriku, a same na scenu fìlʹmu «Korìnnâ», de geroj, naŝadok Kunta-Kìnte, sluhaê usnij spisok svoïh predkìv vìd šamana. Zvìsno, neobhìdno prokomentuvati zaplutanìstʹ dokumenta 1724 r. Lešek III, možlivo, živ u IV stolìttì n. e. Na dumku F. Pêkosìnsʹkogo, vìn buv predkom Âksi (XII st.), ì takož cìloï dinastìï P›âstìv ì pomorsʹkih knâzìv. Sambor maê buti zamìnenij na Svêntobora, âkij buv batʹkom Svêntopelka, ro-donačalʹnika Grifìtìv, tobto takož rodu Branìcʹkih. Âkŝo ž rozglâdatimemo ìmena bukvalʹno, todì ce bude shože, ale z konstatacìêû zmìšanih tradicìj, zlitih voêdino davnìh pomorsʹkih knâzìv ìz g̀dansʹkimi knâzâmi. Prote vse ce, zdaêtʹsâ, vìdpovìdaê pravdì. Ne možna ototožnûvati akt 1724 roku z nìsenìtniceû pridvornogo genealoga ostannʹogo monarha, kotromu gerb Cʹolek zlivavsâ z gerbom rodu Torellì ì vìdpovìdno vivodiv rìd Ponâtovsʹkih vìd âkogosʹ Torello Torellì, voênačalʹnika ìz časìv rimsʹkogo ìmperato-ra Vespasìana. «Vìd pìdnesenogo do kumednogo, — âk kazav Napoleon, — liše odin krok». Câ ostannâ sentencìâ vìdpovìdaê dumcì, ŝo Vsì magnati falʹsifìku-vali svoïh predkìv. Tak, ale tìlʹki v privatnih dokumentah, ì voni buli ne kraŝì nìsenìtnicì, nìž vìd Ponâtovsʹkih. Ale oskìlʹki ostannìj člen rodini Branìcʹ-kih ŝe koristuvavsâ tradicìêû, a vona zaslugovuê na dovìru. Pokìjnij G̀žegož Bâlunsʹkì u vidavničìj recenzìï na peršu knigu ìz cìêï temi očìkuvav podalʹših novih argumentìv. Tut voni neodmìnno znajdutʹsâ, ì to tìlʹ-ki ûridičnì. Adže mi maêmo spravu ìz odnim z najvažlivìših ofìcìjnih do-kumentìv XVIII st. Ce proces ìz neprâmimi dokazami na predmet perevìrki, či mìstitʹ vìn pravdivì danì. Naprikìncì stattì navodâtʹsâ ìmena predkìv Branìcʹkih.
Keywords: pomorsʹkì knâzì; serednʹovìččâ; Branìcʹkì; erb Grif; Pomeranian Dukes; Middle Ages; the House of Branicki; crest of Griffin